Da professor Abronsius den nat trængte ind i Transsylvanien, -
- var han ikke klar over, at hans søgen snart var forbi.
Han havde rejst rundt i Mellemeuropa i årevis,-
- ledsaget af sin ene tro discipel, Alfred.
Abronsius, der som forsker var et miskendt geni, -
- havde lagt alt til side for at vie sin tid på sit hellige kald.
Han havde sågar mistet sin stilling ved universitetet i Königsburg, -
- hvor hans kolleger omtalte ham som "Galningen".
Velkommen.
Hr. professor...
Hurtigt!
Nej, herover.
- Ilden kan give ham koldbrand. - Varm øI og kanel!
- Han kan knuses som glas. - Sæt fødderne i sennepsbad!
Rejs ham op!
- Rebecca, hvor er suppen? - Den er klar.
Vi kørte videre, indtil vi nåede Podruski...
Hvidløg.
Hvidløg, min dreng.
- Tror De..? - Uden tvivl.
Værsgo.
- Skal vi blive her? - Ja.
Skal vi ikke til Bravalski?
Til Bravalski? Skal vi ikke til Podruski?
Bliv, så længe I vil... Hele vinteren og sommeren med.
Yoine Shagal. Her er rigtig hjemlig hygge, ikke?
- Sig mig... - Det er det, jeg gør...
- De hvidløg... - Hvidløg!
- Hvorfor hænger de hvidløg der? - Hvor?
- Her. - Nå, der.
- Åh nej. Ikke hvidløg. - Er der monstro et slot i området?
Et slot her i området?
Her er ikke flere slotte, end her er vindmøller.
Har nogen hørt om en vindmølle her i oplandet?
- Ikke? Der ser De. Og et slot? - Der er et slot...
Her er hverken slotte eller vindmøller. Spis nu bare.
God suppe, ikke? Spis!
I får huset bedste værelse. Med eget bad.
Her får I det varmt og godt.
Se nu bare her.
Åh, jeg havde glemt Sarah. Badet er ledigt om lidt.
Jeg lover, at det er ledigt i morgen.
Der er toilet på gangen. Sidste dør på venstre hånd.
Alle disse tegn, kære ven!
Alle disse tegn.
Vi nærmer os endelig vort måI.
Vi nærmer os vort måI.
- Sidste dør på venstre hånd, ikke? - Vi nærmer os vort måI...
Nej!
Jeg sagde, du skulle blive herinde!
Altid skal du bade!
Du tager bad hver eneste dag!
Ikke flere bade, har jeg sagt!
Utroligt.
Læs engang.
"IføIge Alibori...
...afspejles de ikke. "
"Hverken de eller andre kan se dem i spejle. "
"I spejle... "
"Eller andre spejlflader såsom vand, vinduer og så videre. "
- Vand. vinduer... - Hvad mere?
Der går nogen ude på gangen.
Hurtigt! Tag dem af!
Du synger altid.
Hvad laver min gode lille fe?
Jeg lapper din natskjorte.
Er det min natskjorte?
Den er god nok nu.
- Jeg prøver den lige. - Hvis du gør det her, skriger jeg.
Yoine!
Skynd dig! Skidt med knapperne.
Så du ham pukkeryggen?
Afskyeligt!
Hvorfor sad du under bordet?
Jeg tror, vi har et spor. Du må føIge efter ham.
Jeg er jo ikke helt tosset.
En eller anden gokkede mig i hovedet i nat.
Jeg ser ingen bule.
- Jeg forstyrrer vel ikke? - Slet ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal give mig til.
Jeg keder mig. Du aner ikke, hvor jeg keder mig.
Jeg er ikke vant til at være låst inde hele tiden.
- Er du altid låst inde? - Vi havde det så sjovt i skolen.
Vi klatrede ud over muren og lavede alt muligt.
Du ved, hvad jeg mener.
Men far... Jeg ved ikke, hvad der går af far.
Mit værelse er fuld af hvidløg.
Han siger, at det pynter.
Jeg havde den med hjem fra skolen.
Den er... god.
- Og blød. - Blød.
Og jeg... elsker det.
Jeg blev vant til det på skolen.
Far er lidt sær. Man ændrer jo ikke sine vaner på et par måneder.
Desuden er det sundt at bade.
Mindst en gang om dagen. Er det ikke rigtig?
Må jeg tage et hurtigt bad?
- Ja, det gør ikke noget. - Tak, du er sød. henter du vand?
- Hvor skal du hen? - Jeg går ingen steder.
Tak.
Jeg så ham! Han er her!
Sarah!
Deres højhed! Deres højhed!
Giv mig min datter tilbage! Lad mig få hende tilbage!
Deres højhed, lille Sarah!
Min lille pige!
Vær varsom.
Hvad?
Yoine!
Se, de har drænet ham fuldstændig.
Ulvene er slemme i år.
- Vi burde jage dem bort. - Jeg fandt en med flænset strube.
- Nu æder de også hinanden. - Tænk, at Shagal endte som ulvemad.
Ulve... I blinde stakler!
Luk dog øjnene op! I ved, hvem der er på spil!
Flået...
I stakkels ofre for jeres egen fejhed!
- Stikke den hvor? - Jeg har jo allerede forklaret det.
De kan redde mr. Shagals sjæI ved at jage den der i hans krop.
- Jage den ind? Hvor? - I hjertet.
IføIge professor Alibori, er det den eneste løsning.
Med et hårdt slag.
- I hjertet? - Ja.
I hvis hjerte?
Skal jeg jage den i hjertet på min egen Yoine?
I Yoines hjerte? Han vil have, at jeg skal stikke dig i hjertet!
Dumme, gamle gedebuk...
Jeg skal stikke den i dig!
Er du blind?
En, to, tre...
- Pokkers! - Er han væk?
God vin.
Det er den gale vampyr, du.
Derinde!
Jeg tænkte det nok.
Madam Shagal, nu må vi skride til værks.
Vi får brug for Deres hjæIp. Først må vi barrikadere vinduet.
Godt. Og nu, hvidløg.
Masser af hvidløg og krucifikser... De kan låne af mig.
I morgen tager jeg mig af transfusionen.
Er alt klar? Lad mig gentage:
Hvidløg, lukkede vinduer, et krucifiks her og der...
Der...
Den anden vej, professor.
- Jeg kan mærke noget blødt. - Hvor er du?
Det er et gardin!
Der er en dør bag ved det.
Jeg har på fornemmelsen, at vi bliver iagttaget.
Da du nu alligevel er her, min ven, kunne du måske fortælle mig...
Nå, det er sådan folk ormer sig ind på mit slot.
- Sandt at sige, så... - Grev von Krolock.
"Professor Abronsius, universitetet i Königsburg. "
Det ændrer jo sagen. Jeg har læst Deres bog.
- "Flagermusen og dens mystik. " - Har De det?
Fremragende. Jeg har et eksemplar. Vil De signere det for mig?
Det er elskværdig af Dem.
- Er De faret vild? - Nej, vi var på jagt efter...
- På jagt efter..? - Vi var på jagt efter en pteropus.
Ser man det.
Jeg troede, flagermus gik i dvale.
- Ikke altid. - Det læste jeg ellers i Deres bog.
Netop, så De forstår nok, at vi blev forbavsede.
Vi troede ikke vore egne øjne. Ikke sandt, Alfred?
Tænk Dem. En flagermus, der flagrer rundt i december!
Utroligt... Desuden var den så stor.
Ikke sandt, Alfred? Det er ikke et enestående tilfæIde.
I mit andet bind citerer jeg flere lignende tilfæIde, -
- som jeg har fra Volkman fra München, Otto Afner fra Prag...
- Besynderligt. - Ja, men slet ikke uforklarligt.
Grunden skal søges i behovet for at løse op for dvalens dvaskhed.
At sætte gang i blodomløbet ved bevægelse...
De vitale lemmer bevæges ubevidst...
Det får dem så til at flyve, uden at de selv er klar over det.
Det gæIder selvføIgelig sjæIdne særtilfæIde.
- Ligesom søvngængere? - Ja.
Ja, men de er søvnflyvere.
Min tante var søvngænger.
Og fór omkring om natten uden dog at overraske mig, -
- for hun rørte dog jorden.
Men støder man ikke ind i noget, når man flyver i søvne?
Deres Excellence er en stor autoritet på området.
Naturvidenskaben optog mig meget...
...da jeg var ung.
Mit bibliotek.
De kan frit benytte det.
Hvordan er det muligt at flyve i søvne?
Strålerne.
- Stråler? - Strålerne.
Mine herrer, Koukol siger, at Deres senge er gjort klar.
- Vi har holdt Dem oppe. - Jeg er natteravn.
Jeg er lidt sløv i dagtimerne.
Deres små hoveder rummer en fantastisk mekanisme.
Mekanismen udsender stråler, som jeg ikke helt forstår.
Disse stråler rammer så enhver hindring -
- og sendes tilbage til deres hoved og advarer dem.
- Er det sådan, de flyver i mørke? - Præcis.
- Min søn. Herbert. - Godaften.
Godaften.
Her er Deres værelse, og det her er Deres.
Værelserne... ligger en suite.
Godnat, mine herrer.
- Han er ikke noget fæ. - Han vidste meget om flagermus.
Gode, vægtige argumenter.
Han er ikke som fjolserne fra Königsburg, vel, min dreng?
Hr. professor...
- Skal vi ikke barrikadere døren? - Det er næppe en klog taktik.
Vi må sove med det ene øje åbent eller skiftes til at holde vagt.
- Hvad foretager du dig? - Jeg går i seng.
Hvad går der af dig? Gå ind til dig selv.
- Alene? - Af sted.
Vi kan lade døren stå åben. Så hvis der sker noget...
...kan vi råbe på hinanden.
Mr. Koukol, jeg forstyrrer jo ikke en sjæI.
Der er masser af plads til, at folk kan komme forbi.
Hvad laver du? Hvor fører du mig hen?
Koukol, hvad er det, du gør?
Her er ikke særlig rart. Og her er beskidt.
Dagen gryr. Der er for meget lys her.
Er du så tilfreds?
Hvad gør man med den slags folk? Pukkelryggede svin!
Hva betød det for ham?
Han kunne have ladet mig være. Hvorfor skal jeg ligge her?
Sarah...
Han er fræk... Von Krolock, han er ikke bange.
Husker du ikke? "Jeg er natteravn. "
"Jeg er sløv i dagtimerne. " Det var det, han sagde.
- Og? - Det er jo indlysende.
Om dagen hviler han nede i krypten med sine fæller.
- Måske er der ingen krypt. - Nu ikke dum.
Et slot uden en krypt er som en enhjørning uden horn.
Vil du nu også mundhugges med mig som mine kolleger fra Königsburg?
Fremragende seng. Har du sovet godt?
- Jeg hørte sang. - Se ikke så bekymret ud.
- Jeg er sikker på, det var Sarah. - Sikkert.
- Shagals datter. - Ja, selvføIgelig.
Jeg nyder denne luksus.
I alle disse år er jeg styrtet op og ned ad bjerge og dale, -
- har skændtes med tåber og søgt at overbevise fjolser.
Og de evindelige udgifter.
- Jeg er sikker på, det var Sarah. - Ved du, hvad Shagal forlangte?
- Hendes far? - Fire talarer, min dreng.
Fire om dagen. Uden morgenmad...
Optrækkeri.
Har du det godt? Vi har meget at se til.
- Skal vi finde Sarah? - Først krypten.
- Hvad med Sarah? - Hver ting til sin tid.
- Hvad er han ude på? - Han snedkererer.
Men det er jo en kiste.
- Fodspor! - Hun er død... død.
- Hvem er død? - Sarah.
Hvornår?
- Hvornår hvad? - Hvornår er Sarah død?
- Gode Gud! - Hvor er hun?
- Det ved jeg ikke. - Hvorfra ved du så, at hun er død?
- Kisten er til hende. - Nej, de er ikke færdige med den.
Hvis hun var død, lå hun allerede i den.
- Så er han ikke død? - De holder hende i live en tid.
- Det synes de er sjovt. - Hvem er kisten så til?
Hende eller...
Lad være at kigge. Slap af. Oprems de 12 stjernetegn.
Løven, Jomfruen, Tvillingerne...
...Krebsen, Mosegrisen...
Hvad er det, du siger?
Rolig. Den tumbe vogter krypten som en kerberos.
Må vi må lægge en slagplan.
Fløjt og lad som ingenting, så vender vi om.
Ikke så hurtig.
Jeg sidder fast. Du må hjæIpe mig, min dreng.
Sinke!
Jeg kan ikke få fat.
- Du må klare det på egen hånd. - På egen hånd?
- Hvad skal jeg gøre? - Tag stavene, min dreng.
Stavene... De stave der?
Ja, hvad ellers? De skal hamres i bund.
- Af mig? - De gør det jo ikke af sig selv.
Tag dig nu sammen, min dreng. Jeg er lige her.
Tag først kistelågene af.
- Åh nej! Fjerne lågene? - Det er en ordre.
Luk dem nu op, for himlens skyld.
- Jeg kan ikke. - Gør det for Shagals datters skyld.
Luk øjnene op.
Luk øjnene op!
- Hvem er det? - Hans Excellence.
Godt. Og nu den anden.
Hvem er det?
Hans Excellences søn.
Og...
Og hvad?
- Og hvad? - Shagal.
Er han der?
Godt, luk nu tasken op.
Tag en stav...
...og hammeren.
Gå hen til greven.
Find det rette sted mellem syvende og ottende ribben i venstre side.
Anbring staven over stedet.
Nej, omvendt!
Sådan. Hæv hammeren...
...og slå til!
Slå til!
Mytteri!
Kom nu, lille ven... Slå.
God, lille dreng.
Sig mig, slår du eller ej, din umulius?
Nuvel, læg det hele tilbage i tasken.
Det nytter ikke noget. Du må trække mig fri.
Fra den anden side, din klovn!
Pas på, han ikke fanger dig.
- Sarah. - Er det dig?
Sarah...
Jeg skal nok redde dig. Vi stikker af sammen.
- Hvor skal vi tage hen? - Hjem til dine foræIdre måske.
De sagde, at far snart kommer og besøger mig.
- Har de sagt det? - Ja. Har du set min kjole?
- Den er smuk, ikke? - Jo, meget.
De gav mig den til ballet i aften.
- Midnatsballet. - I nat? Her?
Et midnatsbal?
De kommer alle sammen, men vi kan godt nå en dans.
- Du må føIge med mig, Sarah. - FøIge med?
Jeg bønfalder dig.
I morgen, måske.
I morgen er det for sent.
Vend dig om.
Sarah..?
Må jeg vende mig?
Jeg er ganske svimmel.
Jeg er for gammel til den slags løjer.
Sikke en skøn udsigt.
Pragtfuldt. Solen går ned. Det er storslået.
Solen går ned, og de vågner til live.
Sådan er det.
"Hundrede måder at erklære sin kærlighed til en skønjomfru på"
Trist, vi ikke har tid til det. Jeg kunne sidde her i ugevis.
- Denne vej, herre. - Vent.
Ganske velforsynet, ikke?
Hr. professor...
Her er Orion...
...og der er Saturn med dens ringe.
Kom og se, min dreng.
Fat mod, min gode kvinde.
Milde himmel...
Du store kineser...
Når jeg siger, barrikadér vinduet, så mener jeg det faktisk.
Sarah..?
Er du syg?
- Så bleg han er! - Jeg er ikke bleg.
Jo, det forsikrer jeg dig om.
- Du er bleg som et lagen. - Nej.
Du må hvile dig.
Hvil dig lidt, så får du det meget bedre.
Jeg kan ikke li' at se dig så oprevet.
- Går det bedre nu? - Er der ikke bal i aften?
Sikke lange de er...
De ligner jo guldtråde.
Dine øjenvipper.
Hvem har sagt, at vi holder bal i aften?
Ingen, jeg gættede bare. På sådan et slot er alt jo muligt.
Du har gættet helt rigtigt med dit kønne, lille hoved.
Ja, vi holder et bal, og du får lejlighed til at danse.
Hvad er det, du sidder og knuger som en lille skat?
Vis mig det, Alfred.
Så er det den store hemmelighed. Man er forelsket.
Ens lille hjerte hamrer vildt i brystet.
Dunk, dunk, dunk, som en rotte i et bur.
"Nr. 70: Læg armen om skulderen på din elskede. "
"Læg venstre hånd på skulderen, som en fugl på en gren. "
Fremragende.
"Lad en engel gå gennem stuen. "
Skal vi lade englen gå forbi?
"Når englen er gået gennem stuen, bøjer du dig mod hendes lokker -
- og kærtegner dem med læberne. "
- Luk døren! - Leger du?
Han gik amok. Har du gjort ham vred?
Nej, han blev pludselig ophidset.
For resten stemmer Aliboris teori.
Den med spejlbilledet. Jeg var helt alene.
- Forklar dig lidt tydeligere. - Jeg sad foran et spejl.
Jeg var alene. Han sad ved min side, men der var intet spejlbillede.
- Selv ikke af hans tøj? - End ikke natskjorten.
- Det ville jeg gerne have set. - Man kan slet ikke se noget.
- Har du fundet noget at spise? - Nej.
Du lugter af hvidløgspøIse.
Du milde!
- Jeg er bange. - Det er ganske imponerende.
- Tror De, at de er..? - Utvivlsomt.
- I skulle aldrig være kommet. - Hvorfor gjorde vi det så?
Er de her?
Hvis I ikke har noget mod det, så ligger jeg altså ikke i dvale.
- De ser ikke glad ud. - Jeg er overrasket.
Det her har De ikke forudset i Deres andet bind.
Jeg skal øge Deres kundskab, når De når mit åndelige niveau.
Så kan vi konversere gennem de lange vinteraftner.
De mange, lange vintre.
Deres unge hjæIper vil være en god kammerat for min søn.
Han er en blid og føIsom dreng.
Som århundrederne går, vil de lære hinanden bedre at kende.
Som bække flyder ud i åer, og åer ud i floder, -
- og floder ud i havet, fylder de nys indviede vore rækker.
Vi vil sejre og have herredømme over jorden,-
- der venter vort komme, som efteråret venter vinteren.
Se på ham. Han er en gammel mand med vom og tynde ben, -
- men han bringer nye indviede, som han før beskyttede nidkært.
Han skjulte pigen bedre, end en gnier gemmer sit guld.
Men i nat er han lykkelig. Se, hvor han hopper og danser...
Jeg må gå nu. Vi ses, mine herrer.
Tænk på, at det bliver jeres tur, -
- for det er umuligt at slippe væk herfra, -
- medmindre I da har vinger.
Som flagermus.
I aften vækker han mit mishag, i modsætning til den første aften.
De skulle have en kanonkugle lige i...
HjæIp mig med at vende den.
Mere.
HjæIp mig nu. Læg plankerne under kanonen.
Under kanonen!
Tror han, jeg er idiot, den nekrofilist!
For et år siden...
For et år siden var vi også samlet i denne sal.
Jeg, jeres hyrde, og I, min kære hjord.
Med håb i hjerte, sagde jeg, at med Lucifers hjæIp -
- kunne vi se frem til til bedre, saftigere tider.
Tænk tilbage. Vi var samlet, triste og fortvivlede, -
- omkring en ussel brændehugger.
Der er gået et år, og skønt vi sjæIdent ser vejfarende her, -
- har jeg trods alt en herlig overraskelse til jer.
Kom nærmere, mine elskede venner.
Det er ikke alt.
Et andet menneske er ved at blive gjort klar.
Og... og... og...
Vi har fanget to mennesker mere!
- Tag bare dit bad nu. - Vend dig om.
Damerne og herrerne venter. Hør musikken.
Tag den nu af! Jeg kigger ikke!
- Får jeg hans Excellence at se? - Ja.
- Er den smukke kjole til mig? - Ja, og det er skoene også.
Hvordan mon hans Excellence er?
Hvad laver du? Nej!
Jeg er gammel nok til at være... Du arbejder for mig.
- Jeg sladrer til hans Excellence. - Glem hans Excellence.
Shagal!
- Hvad? Hvem taler? - Jeg.
- Hvem er det, der taler? - Hvor vover du at spørge!
Tilgiv mig.
Jeg ville ikke spørge.
- Har du spændt hesten fra? - Jeg skal straks sørge for det.
Nej, lad den være spændt for, tåbe!
Shagal, angående pigen...
- Rør hende ikke. - Jeg har ikke rørt noget. Intet.
Nå, så I narrer mig.
Det kan du da ikke gøre mod Yoine...
Svar mig.
Hvis de havde hørt på mig, var det her aldrig sket.
- Kan vi ikke gøre noget? - Hun er allerede en af dem.
Og Sarah? Hurtigt, hr. professor!
Tasken... Den fordømte taske!
Hvorfor skulle du også tabe den?
Det er mig.
Livet har fået ny mening.
Vi redder dig.
Har du talt med hende?
Jeg har talt med hende.
Efter en god transfusion...
...og et par dages hvile, så er du på fode igen.
Vi tager til Venedig. Paladserne, himlen... Venedig.
Gondolerne, solen, havet...
Om et øjeblik styrer vi hen mod døren.
- Lys, liv, kærlighed... - Løb, når jeg siger til.
Riv pigen fra dem!
Flagermus...
- Jeg har aldrig set magen. - Vi har ikke tid.
Vi er nødt til at studere dem. Det er jo pteropus...
Vi har ikke tid.
En, to, tre, fire... Godt.
Koukol... Af sted, Koukol!
For helvedes, ildens og blodets skyld, af sted!
Fang dem!
Sov bare.
Din lille hånd...
Den er iskold.
Hr. professor, hun er...
Hendes lille hånd...
Jeg troede, at...
Min lille hånd, kønne lille hånd, snart sover jeg...
Da professor Abronsius den nat flygtede ud af Transsylvanien, -
- anede han ikke, at han medbragte det onde, han kom for at knuse.
Takket være ham, kunne ondskaben nu spredes til hele verden.